.:: Www.HoundDawgs.org::. .:: Newest NORDiC RETAiL!::.
Mr Hart, alla väntar på er i konferensrummet, när ni har tid...
Jag kommer!
- Du doftar parfym. - Somna om igen.
- Jag sov inte. Kan vi prata? - Visst. Vad vill du prata om?
Är det där mitt bälte?
Jag vill åka till måleriretreatet.
Herregud... Det passar inte nu.
Det passar aldrig.
Jag har ju sagt att du inte kan åka på retreat just nu.
Vem skulle vakta barnen i två veckor?
Jag har alltid velat måla, och jag är rädd för att om jag inte gör det...
Jill, skärp dig! Du behövs här.
Är allt bra på jobbet? De sa på tv...
Ja, det går bra. Tro inte på allt som du hör.
VÄLKOMMEN TILL VÅRT HEM VARJE DAG ÄR EN BRA DAG!
VAR SNÄLL
Mamma!
Mamma! Mamma!
Mamma...
Det hände en olycka i Tiffanys säng.
- Vad tittar du på? - Jag tyckte att jag såg hunden igen.
Max, hämta Cindy efter fotbollen, och var där i tid.
- Pappa ska äta frukost! - Det är dags att åka nu.
God morgon!
- Hej då, pappa! - Hej då, Tiff!
- Jag älskar dig, Cin! - Hej då! Jag älskar dig.
- Ha en bra dag på jobbet. - Lita på det!
- Kommer du hem till middag? - Jag ska försöka.
Jag är så trött, Bill. Du anar inte hur svårt det är att inte bryta ihop.
En god natts sömn. Du behöver bara sova.
- Får jag fixa sömntabletter? - Jag är livrädd för vad jag kan göra.
Kan vi åka det här århundradet?
Jag älskar dig.
- Hejsan! - Vi måste prata.
Sluta! De gav mig sparken, hela avdelningen.
- När då? Jag kom hit sent. - Det är en massaker. Gör nåt!
Det här är oacceptabelt. Jag fixar det. Oroa dig inte.
Exakt. Ja...
Steven? Ursäkta, men det här är viktigt.
Tjena...
Jag gillar slipsen. Fick Annabelle sparken?
- Vem fan är Annabelle? - Hon... jobbar på andra våningen.
Hon är duktig och inte särskilt dyr.
Jag tror inte att du inser den rådande situationens allvar.
Ja, jag sparkade Annabelle och 179 andra anställda i morse.
Jag pratar inte om 179 andra.
Om du skulle lämna in din avskedsansökan, Bill...
så skulle jag kunna återanställa alla på andra våningen.
Du behöver bara skriva under på den streckade linjen. Gör det.
Skriv under.
- Är det verkligen så illa ställt? - Det är verkligen så illa ställt.
- Skriv under. - Nej, det behövs inte.
- Du tog nog rätt beslut. - Skriv under.
Älskling?
Vi trodde att du skulle komma hem. Jag väntade med maten.
Du ger mig aldrig nåt val.
En hund iakttar mig. Hunden sitter jämt på samma plats.
Den har varit här ganska länge.
Det känns som att jag inte kan andas...
Vi var klara för evigheter sen! Får jag gå från bordet?
Om du inte svarar så går jag bara!
Va? Mamma, ska jag plocka i diskmaskinen? Det är Max tur.
Mamma, får jag gå från bordet?
Hon tänker inte svara, så gå.
Mamma?
Är du arg för att pappa inte kom hem till middag igen?
Mamma?
- Det kallas rostbröd. Du har två ben. - Finns det mer flingor?
- Vad hände? - Vi vet inte.
Det var den där hunden. Var är mamma?
Pappa, vakna! Pappa! Mamma har försvunnit.
- Va? Vad menar du? - Jag tror att hon har lämnat oss.
- Va? - Kör oss till skolan.
- Jag måste jobba. Var är mamma? - Hon är inte här!
- Jill!-Hon är inte här. - Pappa, vi är sena!
- Jill? - Pappa!
Jill? Älskling, var är du?
Ring mig. Alla är jätteoroliga. Snälla, ring mig.
Pappa, vi har fått fel jackor. Jag har varken trosor eller strumpor.
Snälla, var tysta en stund! Jag kan inte köra den här bilen.
Hur startar man den? Har den en...
Det är en nyckel som man vrider om...
- Vi behöver lunchpengar. - Pengar... Räcker det här?
- De här två, då? - De går inte på mellanstadiet.
- Givetvis inte! - Fick Cindy sin mat?
- Jag har mer pengar. - Man kan inte köpa mat på dagis.
Pappa fixar det!
B står för "bästa vänner".
- Träffade du mamma i går kväll? - Jag vet inte... Nej.
Jag kom ju hem sent. Ingen fara!
Hej, Cindy! Vilka gulliga kläder du har!
- Ni måste vara Cindys pappa. - Ja. Hon har ingen mat.
- Det ordnar sig. - Det var allt.
- Ni kan köpa nåt i affären. - Jag kan inte göra det.
Du kan väl ta med henne till matsalen eller nåt?
- Alla barn har matlåda. - Kan hon inte ens få ett äpple?
Ni är visst frustrerad. Var är Jill?
- Du kan väl slänga ihop nåt? - Ursäkta?
Beställ pizza eller ta andras mat.
Jag måste åka till jobbet. Gör vad du vill. Hon har ingen mat.
Pappa... Kram.
Okej... Mamma är säkert hemma när du kommer hem. Jag måste åka nu.
- Jag måste åka. - Nej!
Jag vet att jag är sen. Jag skjutsade barnen till skolan.
Jag vet... Jill kan ha lämnat mig. Nej då, jag mår bra.
Va? Nej, du försvann en stund.
Jag är där om 20 minuter. Max 30. Kanske 40. Jag vet inte var jag är.
Kan du kanske hämta barnen efter skolan?
Din jävla hynda! Din förbannade, själviska, jävla, tokiga hynda!
Jag förstod att du skulle göra det! Är det så här du tackar mig?
Din jävla hynda! Din hynda! Din hynda!
Jed! Tjena! Tjena... Jag såg dig inte. Jag glömde att du satt där.
- Mår du bra? - Jag? Ja, självklart. Jag mår toppen.
Kan du påminna mig om var din skola ligger?
- Här. - Här?
- Ja... - Då går vi, för tusan!
Du glömde bort mig. Du sa att du glömde bort mig.
Det var bara ett talesätt. Kan du knäppa upp den här?
- Varför stack mamma? - Jag vet inte. Hon kommer nog hem.
Så där ja, nu sätter vi fart!
Vänta! Ryggsäcken!
Okej, okej...
Du är tyngre än jag kom ihåg.
- Vilket håll? Vilket håll? - Ditåt.
Er svägerska ringer, och alla väntar i konferensrummet.
Jag svarar.
- Beth? - Bill?
- Hur är det med dig? - Bra.
Är allt okej? Du ringer ju aldrig till mig. Borde jag vara orolig?
- Är Jill där? - Nej. Hur så?
- Jaha... - Du skrämmer mig. Vad har hänt?
- Jag vet inte. Hon har försvunnit. - När såg du henne senast?
- Jag vet inte. - Vet du inte?
Kanske vid frukost i går, men jag har ringt femton gånger...
Lugna ner dig.
Om hon tänkte lämna dig hade hon talat om det för mig, så...
Hon tänker inte lämna mig. Vi är väldigt lyckliga. Väldigt lyckliga!
Okej...
Jag... Jag behöver kanske din hjälp, Beth. Kan du hjälpa mig?
- Ja, självklart. - Okej.
Det ordnar sig, Beth. Hon mår väl bra?
Jag vet inte, Bill. Vi ses vid huset.
Okej. Tack så mycket, Beth! Hej då.
- Jag är på väg. - Okej.
Vad heter barnens skolor? Det står ingenstans.
Jag vet inte. Kan du googla det?
Det finns många skolor här. Jag kan googla det, men...
Jag kollar fakturorna. Är ni på väg?
Javisst.
- Är ni verkligen det? - Javisst. Ja då...
Det är väl rummet mittemot?
Tack, sir!
Är mamma hemma?
Hör ni, kom och titta på det här!
- Hur kom ni hem? - Taxi.
- Vad åt du till lunch? - Jag åt miss Coles mat.
- Vad är det som luktar? - Mammas kläder!
Det är bajs.
- Var är mamma? - Stick nu!
- Är det en seriemördare eller nåt? - Jag vet inte.
- Vi måste ringa till pappa. - Jag ringer till polisen.
- Ungar? - Moster Beth!
- Har er mamma ringt? - Nej.
Max, kan du spåra mammas mobil?
- Mobilen ligger i köket. - Varför skulle hennes mobil vara här?
- Vi måste ringa till polisen. - Inte förrän efter ett dygn.
- Hör ni! - Vad vill du, Tiff?
Vi hittade mamma.
- Var är hon? - Vi...
Mamma är...
Vad är mamma?
- Vad är det som är så roligt? Hör ni! - Du skulle inte tro det.
- Vi hittade henne, men... - Tala om vad som pågår, nu.
Mamma är en... Hon är inte sig lik.
- Va? - Vi måste visa er.
- Är mamma i källaren? - Hon har varit där hela tiden.
Jill?
Jillie? Jill?
- Varför svarar hon inte? - Det är svårt att förklara.
Herregud, vad är det som luktar?
- Vad fan är det där? - Har ni skaffat hund?
Mamma vill inte att vi är här. Hon skäller högre då.
- Stanna där uppe! - Det är mamma.
Det är inte Jill...
- Ring nu! - Vad kan en familjeläkare göra?
Lindenwell löser det. Han ringer till en specialist och ger svar. Ring nu!
Visst...
- Röstbrevlådan, så klart! - Det är ju natt. Ring till mobilen.
Sluta bete dig som ett barn.
Jag vet inte vad jag ska säga...
Dr Lindenwell! Det är Bill Hart, Jills make.
Just det!
Enligt Jill är ni grym på att lära ungarna baseboll.
Förlåt mig, jag vet att det är sent.
Vi har råkat ut för en liten...
en situation, kan man väl säga.
Det är ingen stor grej, men kan ni möjligen ta en titt på min fru?
Nu på en gång vore toppen. Det är inte inte ett akutfall.
Jag kunde bara... Jag sövde ner henne.
- Okej, visst. - Hon behöver ordentlig hjälp, Bill.
Ja. Hur kan vi hjälpa till? Vem kan hjälpa oss?
Jag känner en specialist, Zya Price.
Det här är väl konfidentiellt? Läkare och patienter... Det är privat.
Givetvis. Det är det alltid, Bill.
Hon känner er. Kan ni stanna här?
Jag har mänsklig avföring i ansiktet, så jag vill tvätta av mig.
Det finns ett badrum till vänster i korridoren.
- Ring till Price. - Okej. Price...
- Tala inte om det för nån. - Va?
Tala inte om det för nån. Såg du... skiten... i ansiktet?
Jisses, Bill... Min syster är där nere täckt av skit!
Det här är väldigt dåligt tajmat.
Jag måste jobba arton timmar om dagen!
Jill får inte göra så här mot mig. Jag gör det som jag ska göra.
Hon är där nere och... vilar.
Hon pratar inte, precis som ni sa. Hon beter sig som en tamhund.
Jaha...
Hon kissar och bajsar på sig.
Hon tycks vara oförmögen att uppfatta vad som händer.
Det är oklart om hon är självmedveten.
Jag hoppas att hon inte är det.
Hur så, mr Hart?
Om hon vet vad hon gör så förlåter jag henne aldrig.
Jag förstår er frustration, mr Hart. Det är en oerhört jobbig situation.
Finns det ett namn, ett medicinskt begrepp-
- för det här tillståndet och hennes beteende?
Att bete sig som en hund.
Menar... Menar ni det? På riktigt?
Vilken vass iakttagelse... Beror det på skällandet?
Ert skarpsinne förbluffar mig, doktorn.
Polisen skulle kalla det här en 5150, ett ospecificerat psykiskt tillstånd.
- Vad fan är det? - Det finns liknande fall.
En skotsk läkare, dr R. D. Lang, behandlade en annan hemmafru.
Jag vill ha pengarna tillbaka. Jag kan googla det här.
Bill, snälla du...
- Min svåger har inte sovit. - Inte hon heller.
Jag bad dig om hjälp med din själviska jävla syster!
- Visst... - Fokusera på Jill och hennes behov.
Hon behöver vård som jag inte kan ge henne.
Överväg en mer givande vårdmiljö.
- Menar ni ett dårhus? - Hon behöver omfattande psykisk vård.
Det här kan ta tid, men lita på...
Hon ska inte till ett mentalsjukhus.
Jag avskyr såna som ni, för ni sprider bara oro.
Min fru ska inte till ett mentalsjukhus.
Jag vill att ni skriver ut ett recept till min fru. Nu på en gång, tack.
Det är det som jag betalar för.
- Hon behöver ständig psykisk... - Visst!
Det var en gång två systrar
som gick till skogen en da'
Jag letade efter henne
för att se om hon mådde bra.
Det är ingen fara. Det är ingen fara. Du kommer att bli bra. Jag är här.
Syrran, jag ser dig. Jag ser dig.
Vi kommer att lösa det här. Jag tänker ta hand om dig.
Glöm Bill och barnen. Det är bara vi.
Du kommer snart härifrån. Jag ska skaffa hjälp.
Jag ser dig, syrran. Jag ser dig. Jag ser dig.
Gör inte illa mig! Sluta!
Hallå? Det är Cindy. Vem pratar jag med?
- Det är mormor. Hämta mamma. - Mamma kan inte prata just nu.
- Be henne att ringa mig. - Det kommer att dröja.
- Prata inte i telefon! - Det var mormor!
Om du beter dig som en hund tänker jag behandla dig som en hund.
SÄLJ BARNEN
Tiff, det är inte jul.
Eller hur?
God jul!
Vem gjorde det här? Det är så fint. Vad har vi mer?
Cindy, vi sätter stjärnan på granen!
Cindy, kom hit... Sätt fart! Sätt fart!
Hör du, sätt stjärnan på granen så att jultomten kan komma.
Cindy, sätt stjärnan på granen.
Cindy, kom igen! Sätt stjärnan... Det bli kul! Sätt stjärnan på granen.
- Bill! - Vad är det?
- Var är julstämningen? - Pappa, du skrämmer henne.
Vad menar du? Vi har jättekul! Vi har ju så jävla kul!
Är det julkören?
- God dag. Nån anmälde en 5150:A. - Okej...
- Jul? - Ni behövs inte här. Allt är bra.
Jag måste ta en titt på er fru först.
Inte om jag inte släpper in er. Jag känner till våra rättigheter.
Hon får inte omhändertas eftersom hon inte utgör en fara.
Hon får inte skrivas in på sjukhus. Åk innan jag ringer min advokat.
Jag måste ändå titta till er fru.
Okej då... Den här vägen. Hon är nere i källaren.
Den lilla dörren till höger. Ta med en tuggleksak.
Skicka förstärkning omedelbart.
- Jag kan inte... - Pappa!
Han kommer inte tillbaka.
Sen tänkte jag: "Vi kan dra i väg utan barnen. De behöver inte oss."
- Ja. - Vi skulle kunna göra vad vi vill.
- Du är så olik dig själv. - Är jag?
- Och du tittar bara på tv. - Du lovade att berätta... Tiffany!
Försvinn! Du stack. Försvinn!
- Jag gick en sväng. Jag beklagar. - Nej.
- Jag förstår att ni är arga... - Försvinn! Försvinn!
- Okej!-Det är ingen fara! - Slå inte pappa!
- Hallå? - Stella White, UCLA Medical Center.
- Er svägerska anmälde... - Nej! Nej.
Hon hade fel. Vi behöver inte er.
Jag är klar! Vi behöver mer mjölk!
Du har 27 nya meddelanden.
Bill? Bill, var är du?
Alla väntar på dig i konferensrummet, när du har tid...
Hart, det är din svärfar. Vi måste prata om Jill. Vi måste få träffa...
Jill, nej...
Vad fan... Plats! Plats!
Det stinker fortfarande skit här. Det gör mig självmordsbenägen.
- Jag vill bara dö. - Jag med. Vi är självmordsbenägna.
Vi ska äta, och i morgon ska ni till skolan.
Bill, det är Steven. Det är en vecka sen du förärade oss med din närvaro.
Du får gärna komma i morgon bitti om du har tid.
Jag vet inte om hon finns där inne eller om hon är borta. Jag...
Tänk om hon är borta för alltid?
Brian, jag måste sluta nu. Jag älskar dig. Ja, jag älskar dig jättemycket.
Jag älskar dig. Hej då...
Herregud...
Herregud!
Herregud! Den är skämd.
Herregud...
Vem är Brian?
- Va? - Vem är Brian?
- Brian är min man, Bill. - Just det... Jag skämtade bara.
Sover alla?
Barnen, ja.
Jag...
Jag får nog sparken i morgon.
Jag vet inte vad jag är utan mitt jobb.
Jag vet inte vilka vi är utan det här livet.
Jag blir kanske tvungen... att sälja huset och bilarna.
De måste gå i kommunala skolor.
Vilken sorts... Vilken sorts man är jag egentligen?
Hör du... Jag förstår att du inte vill lägga in Jill på sjukhus-
- men du inser väl att hon är väldigt sjuk?
Har Jill berättat hur vi träffades?
Ja, Jill har säkert berättat det en miljon gånger.
Vet du...
Jag vill bara...
Det känns bara...
Såja, såja, såja... Det ordnar sig. Det ordnar sig.
Ibland önskar jag att min kuk var mindre.
Då hade det här aldrig hänt.
Pratade hon aldrig med dig om den?
Vänta lite... Om din kuk?
Ja.
Nej, Bill!
Förlåt...
- Mina föräldrar tänker komma hit. Nej!
Varför? Då skäms jag bara. Det känns redan som att jag har svikit henne.
Du har gjort det, Bill. De måste få träffa sin dotter.
Beth, låt bli. Era föräldrar avskydde mig redan tidigare. Jag är rådvill.
Jag försöker inte rädda ansiktet.
Jag vill inte ha en knäpp fru. Jill ska inte hamna på hispan.
Jill och barnen får inte genomlida det. Det måste finnas ett annat val.
Okej...
Det...
Jag måste reda ut en del saker. Inte här. Det handlar om mitt liv.
Men jag lovar att komma tillbaka.
Tror du att du är redo?
Visst! Skämtar du? Jag föddes redo.
- Förlåt. - Jag spillde nästan ut kokumvattnet.
Maten är slut, och vi är hungriga.
När Jed kan öppna burken kommer han att äta hundmat.
Vad tänker du göra åt det?
Du såg ut precis som din mamma.
Herregud...
Du lyssnar inte ens på mig! Du bryr dig inte om...
Jo då, Tiff. Jag hörde allt. Kom hit.
- Varför lyssnar du inte? Vad händer? - Det är ingen fara. Andas bara.
Vad händer?
Vi blir hemlösa och dör. Sen måste vi bo under en bro.
- När vi är döda? - Nej, Jed.
Kom hit och sätt er ner, allihop.
Såja, såja...
Det här är förvirrande, och ni är rädda. Jag är också det.
Men vi är fortfarande en familj.
- Fast mamma är en hund. - Ja, hon är en hund.
Men hon är ändå er mamma, och vi ska stötta henne i alla lägen.
Okej? För mamma behöver oss.
Vi måste vara tuffa, och vi ska klara det här.
- Vi ska klara det här tillsammans. - Ja...
Tänk om mamma aldrig förändras.
- Hur mår du, Bill? - Fantastiskt!
Det vore oetiskt gjort av mig att säga nåt om... din fru-
-när det gäller din arbetsinsats-
- så vad fan är det som händer med din fru?
Jo... Det är lite invecklat.
- Du får inte göra dig onåbar. - Jag förstår, men vi är på rätt väg.
Om du har lite mer tålamod...
- Bill, sluta prata. - Okej.
Den här delen av mitt jobb är inte enkel.
- Vänta... - Det är ingen förhandling.
- Snälla Steven, vänta lite... - Hör du, Bill...
- Vänta ett ögonblick, tack! - Okej! Okej, Bill, jag väntar.
Bara... Tack!
Okej. Steven, hör på nu. Det här kommer att bli toppen.
Okej...
- Hemmaprogrammet. - Hemmaprogrammet?
Hemmaprogrammet är ett program-
- som gör det möjligt för chefer att i stort sett jobba...
- Jobba hemifrån? - Exakt!
Tänk på all goodwill företaget får. "Hemmaprogrammet-för hemmet."
Man bryr sig inte bara om resultatet, utan om människor och familjer.
Det här ger bra PR. Oprah kommer att ringa till dig.
Bill, jag tror inte det. Jag måste säga...
Låt bli! Säg det inte! Okej, glöm hemmaprogrammet.
- Jisses... - Ge mig bonusen i förtid.
Jag kan anställa en sköterska och en barnflicka och jobba dygnet runt.
- Det blir precis som förr. - Bill, det går inte.
Snälla Steven! Jag har inget annat. Ta inte det här ifrån mig. Okej?
Jag gör vad som helst!
Tre månaders avgångsvederlag.
Åk hem till barnen.
Ungar!
Följ efter skunken! Den går nu.
- Jag har en liten gris till dig! - Mamma, titta!
Ja, titta på alligatorn, men min skunk är bättre.
Kom hit, mamma! Mamma!
Den är snäll. Den är snäll. Kom! Det är inte möjligt att ogilla den.
- Kom hit! - Mamma!
Mamma vill nog inte leka med oss just nu-
- så vad sägs om att vi låter henne vara och köper glass i stället?
Ja!
- Vem vill ge pappa lite glass? - Inte jag.
Tack, Cin!
- Är det mint? Är det din favoritsmak? - Mint är min favoritsmak.
Jed, vi valde samma smak.
- Gå in i huset. - Vem är det där?
Var står bilen?
- Är den här din? - Ja.
- Vad gör du här? - Jag var orolig. Är allt okej?
Ja då. Annabelle, vi kan inte träffas mer. Du kommer att hitta den rätta.
Hej då!
Vad står på? Folk säger konstiga saker.
- Det är en familjeangelägenhet. - Är du allvarlig?
- Din hund låter förbannad. - Ja...
Beth, kan du ursäkta oss en stund?
Är det hon?
Snälla Beth, låt mig sköta det.
Du är helt jävla otrolig...
- Vem var det? - Vi var aldrig ihop.
Håll dig borta från mig och min familj.
Beth! Beth! Hör du...
Annabelle och jag hade en affär. Jag sa åt henne att åka hem.
- Jag litade på dig. - Gör det!
Nu vet jag hur Jill mår!
Lita på mig. Det var ett misstag. Vi är på samma sida.
Jag är på Jills sida! Jag vet varför hon gjorde så här. Jag förstår!
Ingen får träffa henne, för det här är ditt fel!
Du fångade, krossade, kvävde och tystade min syster-
- tills hon inte hade nåt annat val än att bli en hundjävel!
Beth, gör inte så här. Vi behöver dig.
Jag vet, för du är värdelös! Jag gör allt här.
Jag klär på barnen, skjutsar dem, städar, tvättar, diskar, handlar...
Jag vet hur hon känner sig!
Hon är din fru, vilket är ett otacksamt heltidsjobb!
- Mamma! - Pappa!
- Jill! - Jill!
Jill!
Syrran!
- Jill! - Jill?
- Jill! - Jill!
Hallå!
- Är det där Jill? - Är det?
- Jill! Jill... - Herregud...
Gudskelov!
Såja, såja... Mår du bra?
- Res henne upp. - Såja...
- Jill? - Skyl henne.
- Du behöver inte visa dem. - Man måste lita på varandra.
Ingen fara, mamma är hemma igen.
"Solkyssta dalen Santa Clara. Det kallades för domaren Millers gård."
"Huset låg ett stycke från vägen..."
Jag tycker inte att du ska stanna hos honom.
Vilken kväll! Vill du ha en öl, Brian?
Jag dricker inte, Bill. Du vet att jag är med i AA.
Jag vet. Jag vet...
Mina föräldrar har ansökt om förmyndarskap över Jill.
Vi tar det här till domstol, Bill.
- Hörde du mig? - Tar ni det till domstol?
Ja. Vi diskuterade saken-
- och vi anser att Jill ska bo hos oss ett tag och...
Det kommer att gynna barnen och ekonomin.
Du får en möjlighet att hamna på fötter igen.
Jill ska ingenstans.
Du mår bra av det, broder. Du får utrymme att hitta kraften igen.
Jag skulle faktiskt må ännu bättre om du rakade bort den där skiten.
Kroppshår är hälsosamt. Du har aldrig älskat nåt i ett organiskt tillstånd.
Tack vare det här gör kanske Jill dig en tjänst.
Jaså minsann? På vilket sätt?
Hon visar dig att hela ditt jävla liv till trots...
så är du också en vildmänniska. Hundar är fria.
- Vad pratar du om? - Jag pratar om att släppa taget.
Du kan inte styra över allt. Det här...
Det här är livet som du lever, och du är kanske ämnad att leva det livet.
Ska jag leva med min fru i källaren där hon leker hund och skiter?
Var det tänkt att bli så här?
Det blir en medling.
Skaffa en advokat. Vi tänker göra det.
Lämna mitt hus.
Stick, för helvete!
Det här är inte rätt.
Förlåt...
Vi ska ta reda på vem som är bäst lämpad att ta hand om Jill just nu.
Det handlar om hennes bästa, Bill. Vi älskar er båda väldigt mycket.
Barnen kastar ner mat till henne. De är förvirrade och livrädda.
Barnen anpassar sig, och de älskar henne.
- Jag vet, Bill. - Okej.
Du klarar uppenbarligen inte det här på egen hand.
Låt oss dela bördan tillsammans.
Jag har skjutsat barnen till skolan. Vi har ätit tillsammans. Det har...
Det har tagit tid att lära sig, men jag blir bättre.
Jag beklagar, Bill, men vi måste...
Jag vet vad ni tycker om mig, och jag var inte schyst mot Jill tidigare.
Jag bytte inte en enda blöja efter det första barnet.
Jag vet inte vad deras lärare heter.
Jill visste allt sånt. Hon ordnade allt åt mig. Hon gav mig ledtrådar.
På cocktailpartyn viskade hon när nån närmade sig: "Malcolm."
Då kunde jag säga: "Tjena, Malcolm!"
Hon gav mig mat och köpte kläder till mig.
När min pappa levde köpte hon presenter till honom från mig.
"Från Bill." Hon köpte presenter till barnen när de plötsligt fyllde år.
Hon fixade presenter till er också.
Hon till och med...
Det här är det värsta. Hon...
När hon fyllde år, eller vid jul, så köpte hon själv en present från mig.
Hon la paketet under granen.
Sen satt jag med min äggtoddy och såg på när alla öppnade sina presenter.
Hon gick fram till mig, gav mig en kyss och tackade mig.
Hon kysste mig på kinden och tackade mig för presenten "från Bill".
Vet ni vad jag gjorde?
Jag... Fan... Jag sa "varsågod".
Det funkade ganska bra.
Bill, du kan ställa nåt till rätta.
Vi kan lösa det här i rätten, eller så kan vi lösa det nu.
Som en familj-tillsammans.
Jill kan få hälsa på dig och barnen varannan vecka-
-och kanske oftare efter ett tag.
Eller hur?
Jag har ju ändå ingen fru nu, så...
- Jag är ju i stort sett ensam. - Vi vet, men vi bryr oss om dig.
Bill, du är inte ensam.
Vi tänker ta med oss Jill i dag.
Du måste fokusera på barnen.
Jag har henne.
Låt bli mig!
BILL, VI ÄLSKAR DIG.
- Får jag isglass? - Isglass?
Den är jättegod.
En till dig. - Och en till dig om du vill ha en.
Du kanske kan rida på min rygg.
Okej, vänta...
- Cindy, lär mig. - Vad tycks?
- Åt isglassarna varandra i reklamen? - Håll i dig ordentligt nu.
Ruska på huvudet nu. Ramla inte av.
- Snyggt jobbat! - Tack! Lär mig nu.
- Börja! - Snabbare!
Jag rev upp alla kopparrör och hittade den här lilla metallprylen.
- Håller du i den? - Ja då. Det var nära ögat!
- La du min DS i den här? - Den ligger i lådan med dina prylar.
- Vad är det där? - Jag vet inte.
Om det hänger ner i ansiktet så kan jag inte leka eller äta.
- För det hamnar i munnen. - Mamma gör... Gör en halv hästsvans.
Först skjutsar du mig till gallerian. Sen hämtar du Cindy och mig.
Uppfattat.
- Pappa, har du en fyra? - Nej, finns i sjön.
- Jädrar... - Fick du en fyra?
- Jag vinner nog. - Jag förlorar absolut.
Pappa, har du en tia?
Ja, ett par till!
Är det min tur? Har nån...
- Du måste fråga en viss person. - Jaha...
- Väljer du Tiffany, Max, pappa... - Tiffany, har du en...
- Mår du bra? Ska ni till skolan? - Nej, klockan är elva.
- Klockan ringde inte! - Det är lördag.
Max sa åt mig att jag borde visa dig mitt...
Hör du, det är ingen fara. Sätt dig ner.
Vad är det? Är det ditt terminsbetyg?
- Ja... - Kommer jag att bli en glad pappa?
- Vad visar det här? - Jag fick högsta betyg i allt.
- Till och med spanska? - Ja.
- Tiff, jag är jättestolt över dig! - Tack!
- Visa det för moster Beth i morgon. - Jag ville bara att du skulle se det.
- Okej. - Schyst.
VI ÄLSKAR DIG MAMMA
Välkommen till den nya lägenheten! Vi älskar den.
Du kan måla där. Jag visste inte om du ville ha oljefärger eller...
- Säg hej till mamma. - Hej, mamma.
Älskling, barnen sover över hos Beth i natt, så det blir bara vi två här.
- Okej... - Det kommer att bli superkul.
Ha så kul.
Vi ses! Tack!
HUNDAR MÅSTE VARA KOPPLADE OCH UNDER UPPSIKT
Då så, Jill, nu är vi framme.
Vill du träffa några vänner?
Mår du bra?
Okej...
Är allt okej? Vi är framme nu. Du får springa fritt.
Titta på alla dina... små vänner.
Det är ingen fara. Du kan... Så här.
Så här.
Jill?
Vart är du på väg?
Jill?
Hej! Vad gör du?
Vill du bli duschad? Jag kan snygga till dig lite.
Okej?
Så där ja...
Jisses, Jill! Slappna av.
Hör du, det är bara vatten. Okej?
Ingen fara...
Det är ingen fara! Ingen fara...
Ingen fara...
Jill...
Ingen fara, ingen fara, ingen fara, ingen fara...
Nej, nej! Ingen fara, ingen fara... Jill, Jill, Jill... Ingen fara.
Det är ingen fara. Jag älskar dig. Du får vara precis som du måste.
Snälla du, lämna mig inte.
Ingen fara, ingen fara... Stanna här. Stanna här. Stanna här.
Ingen fara. Stanna. Stanna, snälla du.
Såja, det är ingen fara... Det är ingen fara.
Ingen fara. Jag älskar dig.
Jag älskar dig ändå. Du får vara vad du vill.
Jag tänker inte försvinna.
Jill? Jill...
Det är ingen fara. Ingen fara, ingen fara, ingen fara, ingen fara...
Allt är bra. Allt är bra. Det är ingen fara.
Ingen fara, älskling. Du är här nu.
Det är ingen fara. Det är ingen fara. Ingen fara...
Stanna här med mig.
Jill?
Ni gör det för fort. Inte så fort! Är ni beredda?
- Vänta... - Vi är jätteduktiga på det här.
Hur gör man?
Du gjorde det igen. Inte så fort.
Vänta...
- Klappar man däremellan? - Ja, jag sa ju det hela tiden.
- Varför är knogarna så hårda? - Jag vet inte riktigt.
Okej, testa nu.
- Det är så häftigt! - Vi slår ju bokstavligen varandra.
Översättning: Staffan Åhman www.btistudios.com